Превод: machocka Редакция: VastoLorde96
Стига бе! Това е кошче от хранителен магазин!
Не се забърквай с Хейваджима Шизуо.
Не мога да се оправям с Шизу, защото не слуша разума и думите.
Аз не ти ли казах никога да не се връщаш в Икебукуро?
Шизуо! Биенето не е хубаво. - Млъквай!
А? Най-силният в Икебукуро? - Трябва да е той...
Хейваджима Шизуо!
МУАХАХАХА!
Уволниха ме без предупреждение! Казаха ми и общежитието да напусна!
Даже не ми платиха, нямам пукната стотинка.
Правителството нищо няма да направи!
Да, то е виновно за всичко! - Млъкни...
Значи си станал длъжник на една домакиня?
Това е любов! Двамата с Минт наистина се обичаме!
Млъкни...
Срещаме се само в клуба и дори не й знам номера...
Но наистина се обичаме!
Отвратително!
Виждате се само в клуба...
Даже номера не й знаеш... - Шизуо!
Само да кажа...
Какво от това... е истинска...
... любов?!
Аз мразя насилието.
Епизод 7 НАЙ-ДОБРИЯТ НА СВЕТА
Знаете ли, че напоследък някакъв Хейваджима Шизуо е подивял.
Хейваджима Шизуо не е ли онзи, който носи униформа на барман?
Да. Казват, че преди е бил страшен, ама сега е направо ужасен.
Говори се, че Икебукуро се е превърнал в бойно поле!
Аз съм го виждал... Хейваджима Шизуо наистина е страшен.
Знам ли... Не мисля, че трябва да съдиш някого само по слуховете...
О, Сеттон. Хейваджима приятел ли ти е?
Може би... си същият като него? Страх ме е! Някой да ме спаси!
Няма такова нещо!
Не можем да си събираме парите, ако постоянно ги пребиваш.
Съжалявам.
Вони...
Казват, че не се е връщал от два дни. Това става доста често напоследък...
Дали е заради прословутите трафиканти на хора?
Вони...
Хей, има ранени хора! - Чух, че е бил Косача.
Станало е току-що. - Аз го видях, избяга натам.
Боже... Отново има врява в Икебукуро.
Вони...
Да, целият град вони! Каква е тая смрад, по дяволите?
Дразня се! - Здравейте, Шизуо, Том!
Здрасти, Симон.
Шизуо? - Извинявай, в лошо настроение е.
О, Шизуо... Да не го тресе пубертетът?
Повече прилича на бунтарската фаза. - Не е балансиран?
Здрасти, доста време мина.
Пак е получил главната роля, а?
Този Ханеджима Юхей... Исках да кажа Хейваджима Касука е голяма звезда.
Сигурно се гордеете с брат си, г-н Хейваджима Шизуо.
Извинете ме, нека се представя.
Не само изглежда добре, но е и добър актьор, нали?
Как беше името на първия му филм?
А, да, спомних си.
"Нинджи вампири: Шегаджийката Кармила."
От пръв поглед разбрах, че ще стигне до върха.
И сам си прави каскадите, нали така?
Исках да те питам
дали си му помагал с тренировките.
Шизуо!
Аз мразя насилието. Това не е лъжа.
Невинаги съм бил такъв.
Първия път, когато се сбих с малкия ми брат Касука,
прещраках за нещо дребно, вдигнах хладилника и се опитах да го уцеля.
Не съм мислел да го вдигна.
Просто не издържах да не го направя.
И тогава...
Хей, Шизуо, гъзът ти звучи като шамисен! Глупак!
Не можех да се контролирам.
Не бях ядосан, просто тялото ми се движеше само.
И когато това станеше...
Понякога хората са способни на откачени неща, нали?
Сигурно това използваш ти, Шизуо! Мозъкът пести тази енергия,
като унищожава мускулите и костите, когато стигнат предела си!
Но твоят мозък кара тази сила да експлодира!
Може това да е мистерията на живота: нещо невиждано досега!
Може ли да изследвам тялото ти, само вед...
Боли! Шизуо, боли!
Не разбирах подробностите. Но не можех да я контролирам.
Чупех тялото си и всичко около мен. Това разбирах.
И тогава... Престанах да се опитвам да я контролирам.
Нямаше смисъл, щом не даваше никакъв резултат.
Тялото ми ще се счупи? Не ми пука!
Тялото ми се счупи безброй пъти и с всеки път ставаше по-силно.
Както Шинра би казал...
Каква досада! И все пак продължавах да ставам по-силен!
Но...
Хей, ти... Винаги си ранен, нали?
Добре ли си? Изчакай малко.
Ето. Пий мляко, за да станеш силен.
Ето, и за теб има.
Благодаря.
Прекалих. И когато се осъзнах, аз...
Защо стана така? Израснал съм в нормален дом.
Не съм преживявал травми. И все пак...
Касука.
Какво?
Не се ли... боиш от мен?
Не.
Случи се, когато влязох в Райра.
Отваряме днес! Всичко е специално!
Сякаш съдбата е определила, че ще ходим в еднаква гимназия.
Млъквай. - Как е тялото ти?
Сетих се, дай да те изследвам, за да увековечим събирането ни!
Не става ли? Може ли поне мъничко кръв?
Селти!
Къде беше вчера? Много се притесних, защото не се прибра.
Пак ли търсеше главата си?
Така казваш, но съм сигурен, че си срещнала някой мъж и...
Селти...
Стига си удряла слънчевия ми сплит.
Обзе ме странно чувство.
Не знам как да го кажа, но...
Тя...
Какъв ужасен спомен.
Точно така, по това време срещнах онзи паразит.
И този човек е... Орихара Изая!
Аз...
Това е Орихара Изая от средното ми училище.
... го мразех от момента, в който го видях.
... даже си ужасен човек. - Много си лош, Шинра.
Не, в добрия смисъл на думата. - Не го харесвам.
Жалко. Мисля, че мога да се позабавлявам с теб.
Млъкни. - Не говори така, Шизуо.
Ето... Това е забавно, нали?
Денят, в който се срещнахме... се опитахме да се бием до смърт.
Нямам причина. Просто не го харесвам.
Но...
Добре ли си? - Нищо му няма, той е силен.
Наистина ли... е добре? - Добре си е.
Добра работа.
Да...
Провалих се.
О, какво съвпадение. И Изая е тук.
Хей, защо не си ранен?
Ще те убия! Ще те убия! - Следващия ден беше досаден.
Хора, които никога не съм срещал, се редяха на опашка да се бият с мен.
Нищо не им бях направил. Просто си живеех спокойно.
Мамка му! Мамка му! Мамка му! Мамка му! Това е адски досадно!
Досадно! Досадно! Досадно! Досадно! Досадно! Досадно! Досадно! Досадно!
Знам.
Копеле!
Беше Изая. Той дърпаше конците.
И когато го разбрах...
Изая!
Защо не го убих още тогава... Мамка му!
След като завърших Райра...
Как е? Добре ли изглеждам?
Идиотът продължи да си живее така... А онзи паразит правеше нещо с якудза.
Беше тихо за известно време. Но аз все пак...
... се държах по този начин...
Добре дошли.
Хей, видя ли? Стига бе!
Това е актьорът... - Ханеджима Юхей!
Здрасти, Касука. Какво става?
Униформа на барман?
Не мисля, че трябва да си сменяш работата.
Купих ти доста... за да продължаваш да правиш това.
Благодаря. Е, ще дам всичко от себе си.
Но...
Мамка му!
Изая!
Този паразит ме натопи...
и изчезна от Икебукуро.
Скоро след това разбраха, че съм невинен и ме пуснаха, но...
Съжалявам... Не си удържах на обещанието.
О, и това ако не е Шизуо!
Том беше една година по-голям в средното училище.
Помоли ме да му помагам да събира дългове от хората.
Да си го кажем, аз съм му бодигард.
От начало не ми харесваше. Том казваше...
"Не си вдигай ръката така. Впрочем Хейваджима Шизуо е с мен.
Никой не може да му се изпречи на пътя."
Такива неща говореше, но Касука е доста зает
и оттогава не съм го виждал.
Чудя се дали ми е ядосан...
Юхей!
Юхей, насам, моля!
Не разбирах защо, но се почувствах по-добре.
И все още работя с Том.
Краен срок за плащане? Не разбирам такива сложни неща.
Ние си следваме нашия ритъм.
Точно така. Училище, общество, всички са виновни.
Те са сърцето на мрака.
Хайде де... - Казах, че не разбирам.
Разкарай се, чичка. - Просто си върша работата.
Какво? Какво ме зяпаш?
Хей, защо носиш това? - Глупак, той е сервитьор.
Вие... Не знаете ли кой е Шизуо? - Кой е тоя? Някой известен?
Истина ли е това, сервитьорче? - Опа, полях го!
Би ли бил така добър да ми донесеш друго, сервитьорче?
Наистина следвате собствения си ритъм,
щом сте от Икебукуро и не знаете кой е Шизуо.
Дрехите ми...
Дрехите, които брат ми ми даде...
И така да е, не обичам насилието.
Искам да стана по-силен.
Достатъчно силен, за да контролирам гнева си.
Почувствах се много по-добре, след като поговорих с теб.
Наистина? Това е добре.
От толкова време съм раздразнен, а дори не знам защо.
Да, чух за това и се притесних. - Така ли? Извинявай за тревогите.
Наистина обичаш брат си, нали?
Млъкни. До скоро.
Дори да искам да се дистанцирам от непознатите, не понасям да съм сам.
Затова винаги опитвам да се свържа с хора като Том и Касука.
С нея много си приличаме.
Сигурно и тя има някой...
Здрасти.
Шизуо! - Здрасти.
Мина ли ти пубертетът? Тогава яж суши! Сушито е добро.
Велико е! - Някой друг път.
Изая... Ясно. Чудех се защо вони тук!
Ти...
Какво прави? Какво ще прави в този град сега?
Мамка му!
Изая!
Превод и субтитри: SugoiFanSubs
Имам един сън. Повтаря се отново и отново.
Докато аз спя, то е будно.
И то спи, докато аз съм будна. Следващия път: "Чезнещи мечти"